Nathan och jag...
...vi är...
...på väg att bli ett par. Tror jag? Jag vet inte.
Men du är min syster och jag ville berätta det, för jag vill inte
att det kommer mellan oss.
Hon kommer att hata mig.
Det har tagit mig lång tid att berätta det för dig.
Attraktion är svårt. Det slår till när man minst anar det.
Det är inget jag önskade.
- Mamma. - Vi måste iväg.
- Okej. - Vi är sena.
Det viktiga är att vi bryr oss om varandra.
Det förändras aldrig.
- Hur låter det? - Forcerat.
Det låter forcerat, för att jag är en hemsk människa.
Använd flyget och nära-döden- upplevelsen som ursäkt.
- Ljuga? Ditt råd är att ljuga? - Flygplan har tagit mycket ifrån dig.
Har de gett dig något bra?
De gav mig ett sjukhus.
Det hände ju innan jag ens visste att hon gillade honom.
Men sen hände det igen.
Jag vet inte... Jag vet inte hur det kunde gå så långt.
Han förlorade sin fru, du förlorade din man.
Vill du inte ljuga, var bara vag. Inga detaljer.
Hon är vuxen, hon tål det. Mindre är mer.
- Tänk om hon börjar hata mig? - Nej, då.
Jag bröt med honom ända tills jag inte klarade det längre,
och jag är så väldigt ledsen.
Där satt den.
Jag har letat efter dig.
- Du är på damernas. - Och?
Visa mig dina tänder.
Rena.
Jag tog med mig blusen som du gillar, för jag visste att du skulle glömma den.
Tack.
Du är nervös. Det är stor publik, men du klarar det.
Jag är där. Om du blir nervös, titta på mig.
- Prata till mig. - Okej.
- Du fixar det. - Tack.
Hon kommer att hata dig.
- Då så. Edwards? - Mary Parkman, 25.
Klagar över tilltagande magsmärtor.
Har haft blindtarmsinflammation. Hon rör sig så mycket.
Hej, Mary!
Jag ska försiktigt känna på din mage, för att se var du är öm.
Ja, buken är svullen.
Håll ut, snufsan! Du är så duktig.
- Jag hatar att du ser mig så här. - Har du ont, har jag ont.
Jag är här.
- De gör ofta så där. - Mary.
- Kan du säga var nånstans det gör ont? - Nej, det är överallt.
Då så. Du är så duktig.
Kan du andas? Djupa andetag.
In. Bra.
Ut. In.
Dennis gjorde frukost på sängen. Det var så... rart.
Pannkakor, bacon och...
Herregud! Förlåt.
- Ingen fara. - Varsågod.
Skriv in henne, och sök dr Webber.
- Jag ska... - Tvätta spyor ur håret?
Okej. Varsågod.
Tänk att du såg mig spy. Jag är så äcklig.
Nej, det är verkligt, precis som du.
Jag älskar hur verklig du är. Du är så vacker.
Jag älskar dig också.
Kolla vilken stor publik.
Jag vet.
Läkarhjältar räddar liv på ett flygplan. Det är en bra story.
Och bra publicitet.
Catherine håller med. Hon är där. Såg du det?
Ja.
Vad är det? För liten publik?
Richard sitter inte med Catherine.
Du måste låta honom vara.
Jag håller med. Jag jobbar vidare med Catherine.
Deras äktenskap är inte ditt körfält.
Ditt körfält är här med mig.
Håll dig i det.
Jag menar det, Miranda.
Mitt körfält är med dig i det här äktenskapet. Jag är välsignad.
Jag är också välsignad med förmågan att byta körfält, för min bil tillhör mig.
Och jag kör den dit jag vill.
Man ska prova alla körfält.
Mycket snack för någon som är rädd för Catherine.
Snälla!
Jag är inte rädd för Ca...
Nu blev jag sen.
Hej! God morgon.
Jag är dr Miranda Bailey. Chefskirurg.
Jag vill rikta ett varmt välkomnande
till alla från pressen som är här.
Välkomna tillbaka. Jag pratade med din onkolog. Hur mår du?
Jag bad honom att inte ta dig från något sjukt barn.
Veronica har ont i ryggen och överallt. Hon kan knappt gå.
Försök gå när du har ett bowlingklot fäst vid en kropp full av cancer.
- Du är i 35:e veckan, va? - 34 veckor, tre dagar.
Hennes man har koll.
Jag är inte hennes man.
Vi är bara vänner.
Jer, kan du...
- Hur länge har du haft ont i ryggen? - En vecka ungefär.
Tänk att det gör så ont att hoppa över cancerbehandling.
- Har du avböjt behandling? - Jag vill inte mikra bebisen.
Domningar i ben eller fötter?
Ja, lite faktiskt.
Du ser orolig ut. Jag ser det.
Vad betyder det?
Det kan tyda på många olika saker.
Mår bebisen bra?
- Kan jag gå tiden ut? - Det kan bero på graviditeten.
Vi gör en magnetröntgen först.
Den 13:e den här månaden
var läkarna Meredith Grey och Nathan Riggs
på ett flyg till Philadelphia
för att närvara vid en konferens.
På den flighten var turbulensen...
Vi kan skippa det här.
Eller hur.
Det här är bra för sjukhuset.
Det drar mer folk och mer pengar.
Vet du vad det kostar att driva?
Jag ska prata med Maggie idag också.
Gör mig till skurken.
- Säg att det är mitt fel. - Nej.
Jag vill inte ljuga.
- Meredith Grey och Nathan Riggs. - Låt oss få det överstökat.
Dr Riggs och dr Grey, vi har frågor.
Såg ni era liv passera framför er?
Hur kändes det att berömmas av guvernören?
- Ringde presidenten er? - Kysste ni marken när ni landade?
- Var ni rädda att dö? - Lugn!
Vi var på väg till en läkarkonferens.
Det var rätt rutinmässigt.
Vi förväntade oss inte att sitta här, inför er alla.
Ser ni de stora öglorna?
Det är klassiska tecken på stopp i tarmarna.
- Du har något som blockerar tarmarna. - Som vad då?
Vanligaste är ärrvävnad från din blindtarmsoperation.
Eller något som du har ätit.
Vi ska undersöka vidare, men oftast löser det sig av sig själv.
I annat fall, så opererar vi.
- Operation? - Älskling, din stackare!
Förhoppningsvis går det inte så långt.
Det kan lösa sig naturligt.
Naturligt? Hon är kopplad till maskiner för att överleva.
Hon får dropp.
Vad kan det vara då?
Jag trodde inte att jag kunde bli kär så fort, men jag har aldrig känt så här.
Jag är så glad att vi fann varandra.
Jag med, sötnos.
Varje dag.
Det påverkar kropp och själ.
Det gör en spyfärdig.
Herregud!
Det har bara gått några månader...
...men man vet när det är rätt.
- Eller hur? - Ja.
Jag vet verkligen det.
Kan du sluta, DeLuca?
- Ursäkta. Dr Webber? - Vad är det?
- Kan du... - Herregud.
Vad? Har jag missat något?
- Mask! - Mask.
Jag hittade en mask från hennes mage i mitt hår.
Den var jättelång.
Och det är en i behållaren också.
- En mask? - Så det betyder att...
En massa maskar.
Dr Riggs, du har varit militärläkare
på krigshärjade platser.
- Hur var det i jämförelse? - Mindre damm och blåst.
Och mindre benutrymme.
Jag var där och jag hjälpte till.
Det gjorde även en barntandläkare och besättningen också.
Några av passagerarna hjälpte också till.
Men dr Grey arbetade med en mans hjärna i förhållanden som jag aldrig har sett.
Hon misslyckades inte och tvekade aldrig.
Hon var fantastisk.
Det är henne det handlar om, inte mig.
Hur känns det...
Hon var fantastisk. Det är henne det handlar om, inte mig.
Jag trodde att Ryan skulle vara med.
Jag hoppade in.
RAM- eller LDM-lambå?
Ingetdera. Vi ska göra en EOM.
Har du hunnit läsa journalen?
- Ja, jag är påläst. - Toppen.
Grey ringer.
Ska jag ta det?
Nej, låt det ringa, Jackson.
Visst.
- Är allt bra? - Ja.
Okej.
Missade jag något på presskonferensen?
Ja. Jag fick höra mycket nytt.
Du har fått metastaser
i ryggraden. Det trycker på ryggmärgen.
- Sprider sig cancern? - Vi visste att det kunde hända,
och det skyndar på det hela.
Vad för något?
Säg det bara.
Jag ger dig två, max tre, månader.
Två?
De sa ju sju eller åtta.
Vi har hållit fast vid det.
Det är mer.
Ja.
Vi måste se till bebisen.
Med tanke på hur cancern spridit sig,
och hur svårt det skulle göra en fullgången förlossning,
så vill vi förlösa barnet idag.
Nej.
Han är fortfarande för liten.
Du är i 34:e veckan.
Jag har förlöst mycket mindre barn.
Ditt klarar sig fint.
Säkrast är ett kejsarsnitt.
Jag finns där för att ta hand om ryggmärgen.
Om de förlöser idag...
...så är det två månader med bebisen.
Du och jag och den lille pojken.
Men vi förlöser idag.
Okej.
Då ska vi vara glada.
Vi ska få barn.
Vet vi vad det är?
Ascaris lumbricoides, spolmask.
De kan bli en halvmeter.
Det är sällsynt i USA,
men en sjättedel av världens befolkning tros vara smittade.
Och vår patient har hälften av dem.
Finns det något världsrekord?
Nej.
Jag förstår inte.
Så de förökar sig i hennes mage nu?
Tekniskt sett...
...är de inte i hennes mage.
Larverna färdas i blodet.
Sedan mognar de och parar sig i tarmen.
Och där lägger de mer ägg.
- Maskarna... - Sluta säg "maskarna"!
Hur länge har de varit där?
Det vet vi inte.
Larv...
Det tar åtminstone ett par månader för dem att mogna.
Så...
Hon har haft dem sen vi träffades?
Du kan ha fått i dig dem från osköljd frukt eller...
- Ta bara ut dem. - Operationen är mycket lätt.
DeLuca, boka en sal.
Dennis.
Du får följa med henne.
Dennis?
Jag kan inte. Jag måste...
Jag måste berätta för din mamma
att allt är bra och... andra.
- Vilka då? - Jobbet.
Jag måste ringa ditt jobb och din familj.
Då tar vi itu med maskarna.
Hej! Tack.
Jag ser att du jobbar med dr Webber.
- Hur verkar han? - Toppen.
Vi har en patient full med mask, så han är lycklig.
Jag, däremot, kan inte sluta klia mig, eftersom en patient
kräktes i mitt hår. Nu tror jag att nåt kryper där,
- vilket ingen vill. - Ja, bra.
Kan du prata med honom?
- Vad? - Richard och Catherine behöver hjälp
att hitta tillbaka till varandra.
Toppen. Vad har du för plan?
Jag har ingen, men vi måste göra något.
Vi?
Så jag får vara med i uppdraget? Okej. Jag kan vara bra på det.
- Har du pratat med Catherine? - Ja. Det funkade inte.
Försök igen. Medan jag och Richard tar maskarna,
- så pratar jag med honom. - Maskar?
- Kräktes din patient maskar? - Bara en.
Det är en för mycket.
- Hej! - Hej!
Jag har en kvadrupel bypass...
Vi måste prata om mig och Nathan.
Så det är "du och Nathan"?
- Jag vill förklara. - Nej.
- Jag behöver inte detaljer. - Jag vill förklara.
Jag ska operera. Jag måste gå.
Det bör kännas kallt nu.
Det kanske bränner lite, men bara en kort stund.
Det bedövar dig.
Du kommer att vara vaken bakom skynket.
När jag börjar, känner du visst tryck.
Det kan kännas obehagligt, men det ska inte göra ont.
Gör cancern det svårare att förlösa?
Din kropp jobbar redan övertid,
så operationen är ännu en påfrestning,
men blir det komplikationer, så tar vi hand om dem.
Det är vårt jobb.
Jag vill inte få hjärt-lungräddning.
Operationen borde vara problemfri.
Jag är redan döende. Det är bara en tidsfråga.
Men om något händer, och jag kopplas till en maskin,
ska inte Jeremy behöva ta det.
Jag vill skriva på papperna innan.
Säg inget till honom.
Han skulle inte förstå.
Det kan vi göra.
Dennis sitter säkert redan på tåget
tillbaka till Capitol Hill, där han säger
till alla sina hipster-vänner vilken tur han hade
som klarade sig undan mask-Mary.
Det tror jag inte.
Jag var singel i sex år innan Dennis och jag träffades på nätet,
och jag var bra på att vara ensam.
Jag var bra på att säga "bara en" på restauranger.
Jag funderade på att skaffa katt.
Livet var bra.
Men sen skickade Dennis ett meddelande, och jag var skeptisk först, men...
...han var perfekt.
Jag hade glömt hur det var att komma hem till någon.
Jag hade äntligen hittat det.
Livet kan vara bra på egen hand.
Vänta...
Vänta lite. Vi vet inte om Dennis har gått.
Du är inte ensam, Mary.
Ni ska avmaska mig.
Ingen kommer att röra mig igen.
Jag hörde att dr Webber har en mage full med mask idag.
Ursäkta?
Inte dr Webber. Hans patient. Ursäkta.
Han gillar mask.
Han gillar allt som är...
...utanför det vanliga, så maskar är bra för honom. De kan göra honom glad.
Han har varit nere på sistone. Håller du inte med?
Dr Bailey, jag ska operera.
Har du något att säga, säg det snabbare.
Jag vet att dr Webber sover i jourrummet när du är i stan.
- Det är hans val. - Jag vet att saker och ting har varit
mindre bra, sedan dr Minnick kom,
- vilket var mitt beslut. - Ett beslut jag rådde dig till.
Ja. Men...
Bara för att du känner dig skyldig, betyder inte att du måste fixa det.
Lägg dig inte i!
Brody, varför har du inte skickat mrs Vonns senaste hematokrit?
Vad är så fängslande att du inte kan göra...
- Är det maskar? - Jag kan inte sluta titta.
Snälla, säg att du tar bilder till en tidskrift.
Visst, Kepner. Jag kan ta kopior.
Dr Webber? En bamsing.
Joanna, se till att få med den här.
Har någon en linjal?
Den måste vara åtminstone 25 cm.
Större.
Hon har lite sårbildning,
men jag tror inte att det behövs några åtgärder.
Tror du att de försökte hitta ut?
Det är möjligt. Få hit hinken.
Okej.
Då så.
Här.
Nej!
Jag håller med Dennis. Maskar går bort. DeLuca?
Jag skulle inte äta med henne på ett tag, men hon är trevlig.
Ja, hon är trevlig.
Det är sorgligt. Ni såg ju hur lyckliga de var tillsammans.
Före maskarna.
Inga mer bilder! De gillar verkligen varandra.
De borde inte gå isär. Mary skulle inte behöva förlora
ett fint förhållande, bara för att allt inte är perfekt.
Ingen är perfekt. Det är verkligheten.
Dennis insåg inte att något så fult
fanns inuti hans kvinna. Han har ett val.
Jag menar bara att han inte borde avfärda henne för det.
Han borde ge henne en chans.
Han kanske inte vill det.
Han kanske har sett tillräckligt.
3-0 krom, tack.
- Hej! - Hej!
Är allt bra?
Jag berättade för en patient att hennes cancer sprider sig,
men jag vill inte prata om det.
Hur gick det med Maggie?
Hon stängde mig ute.
Jag vill inte prata om det.
- Hej! - Hej!
- Får jag slå mig ner? - Ja.
Är ni med i mile high-klubben?
Kysser han bra?
- Jag kanske ska gå. - Hurså?
Du vet väl redan.
- Hur många berättade du för innan mig? - Ingen vet.
Var du rädd att de skulle berätta det för mig?
Jag går gärna nånstans och pratar om det.
Gärna, men jag har bråttom.
Vi har inga skydd till eluttagen än.
Det finns dödsfällor i golvhöjd i hela huset.
- Det dröjer innan han kryper. - Och ingen barnvagn.
Jag tänkte köpa en nästa helg.
Beställ den nu.
Operationssalen är nästan klar. Vi tar snart upp dig.
Okej.
När bebisen kommer måste du prioritera honom.
Du får inte lämna hans sida.
- Jag vill inte lämna din sida. - Det är ditt jobb.
Dit bebisen går, går du.
- Okej? - Jag vet.
Jag trodde att jag hade bokat trean till en kolektomi.
Det hade du, men jag ville ha trean, så jag tog den.
Det är väl så vi gör?
Hör du!
Jag känner mig hemsk.
Men nu är du bara dum.
- Är det jag som är dum? - Skrik åt mig
och förbanna mig. Gör det du behöver, jag klarar det.
Jag behöver fortsätta jobba.
Jag vill förklara det här.
Jag fattar, okej? Det var ett flygplan.
Känslorna var förhöjda. Ni dog nästan tillsammans. Jag fattar.
Det var inte bara planet.
Det hände innan dess.
När då?
Före Amelia och Owens bröllop.
Men det började innan jag ens visste att du gillade honom.
Så fort du sa att du gillade honom, så bröt jag.
Vi pratade om det.
Du lät mig mala på.
Jag tänkte berätta det för dig,
men sen dog din mamma,
och då kunde jag inte.
Jag ville inte såra dig.
- Och Nathan ville inte såra dig. - Nej.
Det handlar inte om Nathan, utan om dig.
Jag litade på att du skulle tala sanning, när till och med min mamma ljög.
Och nu är hon död.
Jag trodde jag kunde räkna med att du talade sanning,
men du har ljugit hela tiden.
Jag försökte göra det rätta.
Det gjorde du inte.
Jag vet det.
Maggie, snälla.
Vi kan inte låta det vara så här.
Du var allt jag hade kvar.
Pulsen är 130.
- Hur känns andningen? - Bra... Lite tungt.
Vad är det som händer?
Titta på honom.
Han har så fina ögon.
Hon har ihållande takykardi.
Sätt henne på syrgas. Det kan vara emboli.
- Du måste ta ut honom. - Snart.
Vi har inte tid.
Hon gjorde allt för att få träffa bebisen. Ge dem en minut.
Kan du ta honom?
Han måste till intensiven.
- Veronica, då? - Hon är i goda händer.
Hon klarar sig fint. De tar hand om henne.
Stanna hos honom, Jer.
Du lovade. Jag litar på dig.
- Men jag... - Följ med.
Stanna hos honom.
Vi ses snart.
Ska vi gå direkt på trombolys?
Trombolys är kontraindicerat. Vi gör en embolektomi.
Du har fått en blodpropp och den har färdats till dina lungor.
Vi måste ta bort den genast, så vi måste söva dig och öppna upp bröstkorgen.
Är det...
- Fungerar det? - Operationen tar
- ungefär en halvtimme. - Fungerar det?
Vi vet inte om du överlever.
Och om vi inte gör något?
Vi måste göra det.
Annars klarar du dig kanske inte.
Blodtrycket sjunker.
- Kom med akutvagnen. - Nej.
Jag ville inte ha vård.
Låt oss hjälpa dig.
Jag gjorde det jag ville. Min bebis mår bra.
Jag är så trött.
Jag vet.
Hur gick det?
Vi fick ut alla maskarna ur patienten.
Jag fick inte ut mycket ur Webber.
Du var med honom i flera timmar.
Jag vet. Jag försökte flera gånger,
men allt jag försökte med, sa han bara emot.
Det är värre än vi trodde.
Han är som död inombords.
Hur gick det med Catherine?
Bad hon dig att inte lägga dig i?
Hon är svårt att prata med.
- Det är du också. - Jag vet.
Det är för att jag har rätt, och andra har fel.
- Det är svårt för dem. - Ja.
Catherine anser också att hon har rätt.
Påstår du att jag bara tror att jag har rätt?
Nej, jag säger att...
Jag menar att du och Catherine Avery är väldigt lika.
Väldigt.
Jag menar, väldigt.
Jag älskar Jeremy.
Jag sa det aldrig.
Vi var ju vänner och jag tänkte: "Tänk om det inte håller?"
Så löjligt det verkar nu.
Väntade jag på något bättre?
Han har älskat mig hela mitt liv, genom allt.
Genom cancern.
Jag känner honom.
Han kommer att vilja fortsätta att älska mig...
...när jag är borta.
Det är sån han är.
Kan du säga till honom...
...att inte se tillbaka?
Han är pappa nu.
Och han måste vara...
Han måste vara utan fruktan. Han måste ta språnget.
Vad vill du? Vad behöver du nu?
Jag fryser.
- Jag ordnar en filt. - Nej.
Kan du bara hålla om mig?
Vi gjorde det bra.
Bebisen mår bra.
LÅG SYRESÄTTNING
Hur mår hon?
Säg något. Tog ni blodproppen?
Ser du de här massorna?
Det var ägg som hade lagts.
Vi tog bort hundratals.
- De förökade sig något vansinnigt. - Som bebisar.
Jag ville ha bebisar med Dennis, men jag är en maskfarm nu.
Vi ska övervaka dig, men jag tror att du är
på benen om några dagar.
Mary?
- Förlåt. - Det gör inget.
Jag betedde mig knäppt.
- Jag var motbjudande. - Nej.
Älskling.
Du var bara sjuk. Det är allt.
Jag är oroad över dig och dr Webber,
så jag måste säga en sak.
Jag vill inte att ni misslyckas.
Jag vill att ni lyckas, och just nu gör ni inte det.
Uppfattat.
Du kan gå nu.
Jag skilde mig, tog hand om en pojke själv.
Jag hittade en ny man och blev hans chef.
Låter det bekant?
Jag vet att det känns omöjligt ibland.
Men jag löste det.
Jag vet vad jag gör, därför vet jag att du inte vet det.
Du vet inte hur man är gift.
Inte med en riktig man, som är din jämlike,
din förkämpe, som älskar och respekterar dig, och...
...som är förbannad på dig, för det kan jag. Jag gör det.
Jag tänker åldras med min man och ha gamlingssex med honom.
Vill inte du ha gamlingssex?
Det får du om du lägger ditt ego åt sidan och lyssnar på mig,
istället för att avfärda mig, på samma sätt som du avfärdar din egen man.
Frun.
Doktor.
Avery.
God kväll.
Jag hade fel.
Jag hade en patient full med mask idag.
Tog du bilder?
Vad? Tog jag...
Vet du vem du pratar med?
Kom hit!
Jag ville inte såra dig.
Det är det sista jag vill.
För du betyder mest.
Okej.
Så oavsett hur arg du är...
...och hur mycket du än vill stänga mig ute,
ska du veta en sak.
Vad gör du?
Vad ser det ut som?
Sa inte Amelia till dig? Hon väntar i bilen. Barnvakten är här. Vi ska ut.
Om du vill gå ut, kan du ringa Riggs. Jag är upptagen.
Jag vill gå ut med dig.
Meredith.
Sluta.
Nej. Jag slutar inte.
Jag är så ledsen att jag klantade mig och sårade dig.
Men du är min syster.
Och jag tänker fan inte förlora dig för en mans skull.
Snälla, följ med.
Du är min syster, vare sig du vill eller ej.
- Jag är fortfarande arg på dig. - Det är okej.
Jag pratar bara med Amelia.
Hon har väntat på oss i bilen i tio minuter,
så hon kanske inte pratar med nån av oss.
Jag går ingenstans.
- Jösses! - Vi döpte den till Geraldine.
- Men titta på dig! Du är bara för mycket. - Edwards var i sitt esse.
Och du med.
- Ja. - Den var gräslig.
Jag sa ju det, det var som...
...Discovery Channel eller något.